Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Vi er nu i år 4032.
Menneskets ødelæggelser af miljøet har skabt -
- evolutionære afvigelser kendt som abbierne, -
- som regerer jorden.
En mand forudså katastrofen.
Han skabte en Ark for menneskeheden, og udvalgte nogle få -
- til at sove i 2.000 år, og trodsede menneskehedens udslettelse.
Omgivet af bjerge og et elektrisk hegn -
- gør de sidste overlevede af menneskeheden -
- deres bedste for at overleve i en by kaldet Wayward Pines.
Tidligere...
Pilcher sendte et dusin nomader i flere retninger uden for hegnet.
Og Adam var den eneste, der vendte tilbage.
- De er forsvundet. - Det er god mulighed.
Uden Abbiernes tilstedeværelse, kan vi arbejde uden frygt.
Jeg vil med dig. Lad mig finde min søn.
Men hver gang en ting her virker rationel, -
- dukker der to andre op, der slet ikke giver mening.
Ethvert medlem af vores samfund har pligt til at sikre fremtiden for mennesket.
- Lucy har et valg. - Rebecca, det har hun faktisk ikke.
- Jeg vil ikke være mor. - Frank, hjælp mig med din søster.
- Du fortalte det til hende. - Abbierne er væk, doktor.
Men vi har chancen for at sikre vores fremtid og begynde på en ny retning.
Du undervurderer dem.
- Lad være med at gå på arbejde i dag. - Beklager. Det er nødvendigt.
Vi burde tage et sted hen. Galapagos.
Machu Picchu.
Jeg ved ikke, om du er alvorlig nu.
- Det er jeg. Det er rigtige steder. - De steder er meget langt væk.
Theo? Hvad med stranden?
- Hawaii. - Skat, vi tager til Hawaii.
Finder du tilbudet på Peterson projektet?
Beklager. Jeg fik besked på at give alt til Alex.
Hvad? Alex? Nej, han ved ikke noget om det.
- Jeg tror, de tager hans forslag. - Så De stjæler projektet fra mig?
Undskyld.
Smid alt. Indkald holdet til telefonmøde nu, forstået?
Der er en mand i dit kontor. Han ville ikke vente i receptionen.
Rebecca Yedlin? David Pilcher.
Sig mig, er det Piers Park? Min far tog mig med dertil for at sejle.
- Mr. Pilchner... - Pilcher.
- Fint. - Måske har du hørt om min bog.
De Kommende Kriser: Menneskelig Adoption af Miljømæssige Stressfaktorer.
- Hvad er det, du vil? - Ja. Ja, selvfølgelig.
Jeg ønsker, at du overvejer et projekt. Et seriøst projekt.
Noget historisk.
- Hvilken slags bygning skal det så være? - Lad mig fortælle om det over en middag.
Montrachet. Den mest noble af de hvide Burgundies.
Californsk Chardonnay direkte fra flasken.
Øjeblikkelig nydelse for den amerikanske gane.
Den har den alder, som er perfekt.
Min speciale fra Harvard.
Jeg har ikke set den i årevis. Troede du, at din titel var dårlig?
Hvordan fik du fat i den?
Jeg omgiver mig med folk, der kan skaffe det, jeg gerne vil have.
Der er impornerende. Jeg kan se, at du er fan af Henry Clubb.
Det er hans skyld, at jeg er arkitekt.
I 1856 designede han en by -
- som hed... - Octagon City.
Ja, det ved jeg. Og det gik galt.
Ja.
Hvad nu om vi får en chance mere?
Begynde forfra...
Med et lille velinformeret samfund.
Som vokser langsomt, -
- til det bliver det vigtigste, mest betydningsfulde samfund -
- verdenen nogensinde har set.
Det vil du gerne være en del af, ikke sandt?
- Det tror jeg, alle vil. - Du vil blive overrasket.
Der kommer en syndflod, Rebecca.
Alt vil starte fra bunden af igen.
Vi skal bruge en Ark. Du skal designe den.
- Det du siger lyder... - Skørt. Ja, det ved jeg.
Du vænner dig til, at folk ser dig som en tosse.
En falsk profet. Det kan trække dig ned.
Trække alle ned. Men hvis du tror på noget.
Hvis du... virkeligt tror, -
- så vil du kæmpe for det.
Jeg ville sige, at det du foreslår lyder dyrt.
Jeg er villig til at betale, hvad det end koster.
Jeg vil ofre mine sidste penge på det.
Jeg søger efter drømmere, som mig selv.
Er du en drømmer, Rebecca? Vil du ikke gerne have muligheden...
For at bygge den by, du altid har drømt om?
En arv uden sammenligning.
Tekstet af SUBSTANCE
- Enheder er på vej. - Afspær Main Street.
- Ja. - Ingen ser det.
- Jeg tjekker det. - Hvordan slap den ind?
- Er der andre? - Vi ved det ikke endnu.
Hvorfor angriber den ikke?
Efter vi har dræbt den, afsøger vi området.
Fremad...! Afsted!
Dræbe den?
Vi skulle ikke dræbe den.
Denne er anderledes. Se.
Det er den første hun, vi har set.
- Det er en by. - Med en rigtig hovedgade.
Er det en ølstue?
Så ved jeg, hvad der holder dig oppe kl. 04.00. Ølstuer.
Det er beregnet til lykke. Du arbejder med det indre -
- jeg arbejder med det ydre. Vi gør begge en forskel.
- Jeg er nok lidt bekymret. - Hvorfor?
Mr. Right slentrer ind på dit kontor med en gylden billet, enorm kommission -
- og beder dig bygge... Mayberry -
- og det giver ikke mening for mig. Jeg vil ikke have, du bliver såret.
Vi ved begge, at Utopia ikke kan eksistere.
Lad mig være i fred, jeg vil bare arbejde alene.
Føler du kærligheden? Vi bankede den Abby.
Faktisk er det mere som, hver pige på skolen koncentrerer sig om dig.
Godt, vi ses.
Hun har være underligt passiv, siden hun kom.
Der er ingen tegn på fejlernæring, og røngten ser fint ud. Vi er lige startet.
Vi ville vente til, effekten af bedøvelsen -
- var helt væk, før vi laver blodanalyser.
Vore andre abbier virker mere rolige, efter hun er kommet.
Der er dog dette.
- Hvad er det? - Vi ved det ikke.
Det er ikke naturligt, og det ligner heller ikke ar fra kamp som hos hannerne.
- Det er måske noget antropologisk. - Antropologisk?
De er ikke en forsvundet stamme. De er dyr.
- Må tjekke Pilchers research igen. - Der er ikke meget om hunnerne, vel?
Abbierne, der brød gennem hegnet på Invasion Day, var alle hanner.
Vi vidste, der var hunner derude, og som med andre arter, så er de anderledes.
Vi ved bare ikke hvordan. Måske kan vi finde noget, der er brugbart.
- Forstå dem? - Dræbe dem en gang for alle.
Hold mig orienteret.
Margaret ser ud til til at håndtere det godt.
"Margaret"? Har du navngivet hende?
Jeg navngiver alle mine abbier. Den store er Dennis.
Han var en bølle.
Den her er Max. Endnu en bølle.
- Han hadede gymnasiet. - Det gjorde jeg også.
Min ekskæreste... Når jeg undskyldte, så stirrede hun bare på mig.
Så jeg kaldte hende Margaret. Undskyld, Margaret.
Vi har afsøgt hele byen. Der er ingen abbier.
- Godt, og hegnet? - Hegnet er sikkert.
Kan du forklare mig, hvordan en abby endte i -
- vores karussel på hovedvejen? - Måske har hun været her hele tiden.
Hun er føjelig. Måske blev hun bare ikke fundet.
Måske da hegnet var åbnet, og undersøgerne tog afsted.
- Eller nogen hjalp den. - Hvem ville gøre det?
Bliv ved med at undersøge det.
Du kunne hjælpe de to med vandprøverne, hvis det ikke er for meget.
Har du en skovl klar? For jeg kunne hjælpe dig med at grave grave.
Er det derfor, du kom tilbage? For at prædike om verdens ende.
For ingen af os har i sinde at dø herude.
Når de kommer... så betyder det intet.
Fyrretræer har en forventet levetid på over 5.000 år.
Det er en forfærdelig ting, at overleve alt omkring dig, ikke?
Naturen er grusom på den måde.
Jeg tager ikke tilbage, CJ.
Vi kan ikke være helt sikker på, at abbierne er væk.
- Vi burde gå tilbage, hvor det er sikkert. - Jeg har besluttet mig. Jeg bliver her.
Det er mere sikkert indenfor.
Ben er herude.
Jeg forlader aldrig min søn igen. Jeg er trods alt hans mor.
Jeg har ikke brug for din beskyttelse.
Du må måske fortælle ham det samme.
Den mand er årsagen til, at hele min famile er død.
Ja, men han er også grunden til, at du er i live.
- Første besøg i Idaho? - Ja, det er smukt.
Herover.
Det er her, vi bygger vores fremtid.
Desværre må alle de træer væk, undtagen fyrtræerne.
- De ældes bedre. - Det ser ud til, byen allerede er der.
Ikke ret længe.
Jeg vil gerne have, du møder resten af holdet.
Alle... Mød vores arkitekt.
Dette er Rebecca.
Jeg er Megan. Jeg elsker dine tegninger.
Måden du anbragt bilerne og garagerne bag i husene.
Det er bare så elegant, og med alting lige ved hånden, hvem skal så ud at køre.
Det er sådan en tydelig måde, at fremme socialiseringen på. Men stadig...
Bravo.
Tak.
- Er det der, vi bygger vores base? - Vi er allerede begyndt.
Det er på den anden side af bjerget. Men du vil...
Have tilstrækkelig tid til at undersøge det efter middagen.
Jason.
Rebecca, som du sikkert har hørt, var Abbien på hovedgaden den eneste.
- Godt nyt. - Du tegnede dette sted.
Nu har jeg brug for din hjælp. Det er min opgave at sikre byen.
- Er du sikker på, hegnet er sikkert? - Helt sikker.
- Hvad hvis du tager fejl? - Så er vi døde.
Mine designs er ikke problemet her.
- Hvordan går det derhjemme? - Fint.
Godt.
Så har du vel fortalt ham alt? Det er ikke godt at have hemmeligheder.
- Jeg vil gerne have en ny aftale. - Du har skab nr. fire.
Forplantningsrum ni.
Er der kameraer i rummene?
Der er ikke kameraer.
Forplantningsrum ni.
- Frank. - Meadow...
Skal vi op på sengen eller noget?
Ja, okay.
Frank, dette...
Virker nok bedre, hvis vi tog slåbrokken af.
Ja, klart. Okay.
Jeg glemte hele...
Jeg ved, det starter med "K" og så tror jeg det er "J"...
Det er lige der.
Godt.
Så lad os "K".
Undskyld.
- Undskyld. - Har du det godt?
Ja, jeg er bare lidt nervøs.
Vi kan gå lige til "P", hvis du vil.
Nej, det er bare... et set-up.
Skulle... Lad mig.
- Bare glem det. - Hvad?
Jeg forstår det. Du kan altså ikke lide mig.
- Nej, vent... det er ikke... - Hvad er det så?
Du har ret. Vi er ikke et godt match.
Jeg er mere til blondiner.
Ja, måske er du ikke et godt match for nogen.
Vær ikke bekymret. Jeg siger det til dem.
Er han her?
Ja, han er her.
Men han har meget travlt.
Desværre tager vi ikke imod flere uden aftale.
- Du ville tale med mig. - Jeg hørte, du fangede en af dem -
- midt i byen. - Det gjorde vi.
- Hun er i sikkerhed i laboratoriet. - Stadig i live?
Ja.
- Du sagde hun. Hvordan ved du det? - Det kræver ikke en gynækolog, dr. Yedlin.
- Så du har et rigtigt laboratorium her? - Ja, på bjerget.
Vi har studeret hannerne, men dette kunne være en fantastisk mulighed.
Vi har aldrig fanget en hun før. End ikke set en.
Lidt mere til venstre, tror jeg. Hvem leder så den videnskabelige forskning?
Fordi hvis nogen har den nødvendige uddannelse, så har jeg ikke mødt dem endnu.
Det er heller ikke din uddannelse.
Medmindre du har læst til dyrelæge uden jeg ved det.
Du har brug for en, der forstår protokollerne, etikken.
Medmindre de er en del af de gamle regler, som Wayward Pines synes undtaget for.
Der er rigelig af ting, vi er taknemmelige for at lade tilbage.
Men i dette tilfælde, ja. De gamle regler gælder stadig.
Vidunderligt. Gør mig til leder så.
Af forskningen. Du har brug for en kvalificeret.
Det kunne jeg gøre.
Men støtter jeg det, og det går fremad, så træder man måske over nogens tæer.
Fantastisk.
Lad mig vide, hvornår du vil starte, så præsenterer jeg dig for holdet.
Dr. Yedlin. Kom.
Vi skal til at udtrække noget rygmarvsvæske. Vil du se med?
- Hvorfor er hun ikke bedøvet? - Det er også et studie af smerterefleksen.
Vi må vide, om smerte kan virke afskrækkende.
Hun kan observeres, men hun må under ingen omstændigheder berøres.
- Dr. Yedlin slutter sig til holdet. - I følge aftalen så leder jeg det.
Kender Jason noget til det.
Jason er med. Og dr. Yedlin er en verdens klasse kirurg med mange udmærkelser.
At vi lærer så meget vi kan hurtigt, er det bedste for Wayward Pines.
Jeg overlader jer to arbejdet.
En verdensklasse kirurg og en verdensklasse hypnoterapeut har sikkert noget at tale om.
- Sagde hun: Hypnoterapeut? - Det var lang tid siden.
Jeg har gennemført mange studier siden.
Jeg kommer i morgen. Vi opsætter rigtige regler.
Fantastisk. Det ser jeg frem til.
Gør det.
Først og fremmest vil jeg gerne sige -
- hvor ekstatisk jeg er over alt arbejdet, du har udført.
Da vi først mødtes, sagde du, du ville sprænge verden i luften og starte forfra.
Tro mig, du er godt på vej.
Dine designs er fremragende.
- Tak. - Jeg har en tilståelse.
Det er vigtigt, du forstår det fulde omfang af vores planer.
Godt. Fremragende.
Bygningen ud fra dine designs -
- vil ikke finde sted i nogen tid.
Hvad snakker vi om, et år?
Fem år?
Den vin, vi drikker... Nerello...
Den er fra Mount Etna. En af mine favoritter.
Dyrket på siderne af en vulkan, men hvad er det ved denne vin -
- der gør den så speciel? Er det druen eller årgangen?
Eller er det klimaet?
Nej, det er jorden.
Produktet af hundredvis af udbrud over tusinder af år -
- der konstant ændrer den kemiske og mineralske sammensætning af jorden.
Og alligevel efter den turbulens og omvæltning, -
- den voldsomhed, den ødelæggelse -
- efterlader naturen os med en vidunderlig og delikat gave.
Timingen, lokaliteten var essentielle.
Den næste voldsomme katastrofe venter lige om hjørnet.
Og den eneste måde at sikre vores overlevelse på -
- er at skyde sig forbi den hændelse.
En udvalgt gruppe af frivillige -
- alle sande troende, vil blive anbragt i kryotekniske kapsler -
- huset i denne bygning.
Der vil vi sove i 2.000 år.
Når vi vågner, siger alle vores algoritmer -
- at truslen vil være overstået, og vi vil bygge vort Utopia.
Jeres Utopia.
Jorden vil være parat til at begynde igen.
Rebecca, jeg er sikker på, du har tusindvis af spørgsmål -
- om alt dette.
Vi vil være lykkelige for at oplyse dig om detaljerne -
- men jeg tænkte, det var vigtigt i denne fase...
At føre dig ajour.
Det er mit håb, at du vil være min partner og medansvarlige -
- mens vi bevidner fødslen af denne nye verden.
Det er... meget at absorbere.
Jeg er selvfølgelig beæret over at være en del af det.
Jeg kan ikke vente, og det er...
Det er en meget modig plan. Det er fantastisk.
Hvordan gik det med alt det?
Jeg kan ikke.
Bec, sig mig...
Hvad hvis du har taget fejl? Bær over med mig, men hvad nu hvis...
Hvad hvis du har taget fejl, og der ikke er nogen vej ud af det?
- Han er ikke virkelighed, vel? - Jeg ville ønske, han ikke var.
Jeg var bekymret for, at sådan noget kunne ske.
Bare jeg ikke var blevet involveret i det. Jeg føler mig som en fiasko.
Du har ikke fejlet. Bare fortæl dem, du er ude.
Hvis de kommer efter dig, så tager jeg mig af det.
Hospitalet. Jeg må tilbage.
Vi kommer igennem det. Det gør vi.
Jeg havde en drøm i nat.
Jeg tog tilbage og gik ind i huset. Ben var der -
- og han løb lige ind i mine arme.
Ethan var meget oprørt, men han var glad for, jeg var hjemme.
Der er ikke noget tilbage for mig indenfor hegnet.
Theresa...
Det var ikke meningen, du skulle følge efter ham.
Jeg kunne have taget mig af dig, men du endte heroppe.
Dig og Ben. Og jeg måtte følge efter dig.
- Adam, hvad er det, du siger? - Jeg ønskede Ethan væk.
Jeg ved, det var forkert. Jeg forventer ikke, du tilgiver mig.
Undskyld.
Jeg var i forplantningsværelset... Med Meadow.
Jeg kunne ikke komme forbi K. Jeg havde ikke lyst.
- Det sker. - Meadow, Ashley.
Jeg havde ikke lysten til det.
Nej. Man bliver anbragt i det skøre værelse -
- og man skal huske alle de trin. Tror du, det var det?
At jeg bare glemte nogle af trinnene.
Jeg ved ikke, om der er...
- Tror du, du er homoseksuel? - Det er jeg overhovedet ikke.
Jeg er det modsatte af homoseksuel. Jeg føler mig meget hetero lige nu.
Det ord betyder ikke bare lykke.
Er der aldrig nogen, der har talt med dig om det?
- Diskuteret hvad? - Tiltrækning af samme køn.
- Doktor, jeg beder dig... - Der er intet i vejen med dig.
Jeg fortæller dem... Du er nødt til at give mig noget.
Kan du give mig noget? En pille eller en form for behandling?
- Frank, bare fald ned. - Okay.
Hør...
Kan du sige til dem, at jeg gør det næste gang, og husker alle trinnene?
- Frank, du behøver ikke. - Der er regler, -
- okay? Jeg skal reproducere.
Det er min forpligtigelse. Men hvis de finder ud af, jeg ikke kan -
- så dræber de mig. - Det lader jeg ikke ske.
Rebecca.
- Fortæl ham det. - Hvorfor er du her?
Fortæl ham det.
Xander og jeg er gift. Han er min mand.
Jeg blev kidnappet.
Og lagt til at sove.
Da jeg vågnede, var du her ikke.
Jeg var helt alene i det rod. Jeg ved ikke, hvad jeg skal mene om det.
Hvordan jeg skulle overleve i dette. Jeg troede, du var død.
Så du giftede dig med ham?
- De matcher folk... - Stop med at tale.
Hvor længe?
Et år. Men vi har ikke været sammen de sidste seks måneder.
- Theo, prøv at forstå. - Hvad?
At du giftede dig med en anden mand, mens jeg var frosset ned.
Eller at du har løjet, siden jeg vågnede op.
Jeg har ikke løjet. Jeg ville bare ikke overvælde dig.
Men du slæbte mig ind i sengen, du delte med ham.
Det er ikke hendes fejl.
Theo!
Gud. Er du okay?
Så det er her, du gemmer dig. Du vil vel ikke springe ud, vel?
Sjovt.
Tænker du nogensinde over, hvad der er derude?
Hele tiden.
De siger, vi ikke skal tænke på det, og det prøver jeg på ikke at gøre.
Men sommetider ser jeg det i mine drømme.
Hvor ingen fortæller, hvad man skal gøre med sit liv.
Hvor jeg ikke skal vaske folks hår resten af mit liv.
I det mindste har du et job. Jeg har ikke.
Du er heldig.
Det tvivler jeg på.
- Jeg er ked af det, Luce. - Det ved jeg.
Jeg har det virkelig hårdt nu.
Jeg beskytter dig, Frank.
Du er min lillesøster. Det er vist mig, der burde beskytte dig.
Jeg vil beskytte dig.
Tak.
Bare rolig ikke flere tests lige nu.
De har ikke lært os noget endnu.
Vi ser sikkert, hvilken stor overraskelse -
- der venter på os begge i morgen.
Vi skulle aldrig have mødtes. Vidste du det?
Pilcher troede, vi ville vågne, og ja, du ville have været her -
- men du ville være væk, og jorden ville tilhøre os igen.
Jeg husker, jeg vågnede på en båre på et hospital.
Efter jeg blev angrebet og trampet ned -
- og efterladt for død. Før min mand døde.
Han prøvede at samle mig igen.
Jeg savner ham. Forstår du? Jeg kan stadig føle noget.
Hvorfor taler jeg med dig? Du kan ikke forstå mig, vel?
Du er bare et dyr.
Er du ikke, Margaret?
Jeg kan gå.
Nej, det er fint.
Jeg huskede tilbage på den dag, da Ben blev født.
Og han kom ud... skrigende.
Og han så lige på mig -
- og tog hans lille, bitte...
Håndflade, og slog mig lige på kinden.
Det var det første, han gjorde.
Jeg kan ikke stoppe med at tænke på, han er alene og bange herude.
Ingen mor skulle overleve sit barn.
Jeg ved, hvorfor du ikke vil tilbage til Wayward Pines.
Du er herude, fordi du vil dø. Jeg har været der.
Hver dag sagde jeg: "Det er det." "Det er sådan, det ender."
Men jeg sluttede fred med det. Jeg har ikke flere spørgsmål.
Jeg sagde alt, hvad det var meningen, jeg skulle sige, ved at komme tilbage.
Jeg vil bare gerne have, at du tilgiver mig.
Vi er alle sammen herude sammen.
Jeg kan snakke til dig, det kan jeg gøre.
Men jeg bliver aldrig i stand til at tilgive dig.
Rebecca Yedlin?
Hej, jeg er Xander.
YEDLIN, REBBECCA PERSONLIGE EJENDELE
Du skal komme med mig.
Jeg forstår ikke.
Det ved jeg.
Det er alt sammen forvirrende.
Du blev slået bevidstløs under stormen.
Det giver mening snart. Det lover jeg.
Det er smukt, ikke?
Nej.
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE